Článek
Článek si také můžete poslechnout v audioverzi.
Ke koupi chalupy v obci nedaleko Uherského Brodu dovedla rodinu žijící ve středních Čechách náhoda. „Do Moravských Kopanic mě to táhlo už dlouho, protože jsem tam často jezdila na folklorní festivaly. Můj muž byl místní krajinou tak ohromen, že mi jednoho dne ukázal chalupu, kterou bychom mohli koupit,“ popisuje majitelka. Tou bylo kopaničářské stavení v obci Žítková. Bylo ale ve zbědovaném stavu a už od podpisu kupní smlouvy v roce 2017 bylo jasné, že rodinu čeká hodně práce. Odhodlání je ale neopouštělo.
Nutná rada od architekta
Vzhledem k tomu, že se oba manželé věnují jinému než stavebnickému oboru, museli vyhledat odbornou pomoc. Celý projekt řešili od počátku s firmou Hliněný dům. „Moc se nám jejich práce líbila, na Žítkové už měli za sebou rekonstrukci Janúšovy chalupy, což je národní kulturní památka. Přesně takhle jsme si představovali směr, kterým bychom chtěli jít. Když jsme navíc pak navštívili architektku Editu Chiaru Vlčkovou v její neuvěřitelně jemně, láskyplně a s úctou zrekonstruované usedlosti, bylo jasné, že ona je ta pravá i pro naši chalupu,“ popisují majitelé.
![](http://d50-a.sdn.cz/d_50/c_img_gT_i/DDlBm/chalupa.jpeg?fl=cro,0,0,4032,3024%7Cres,1200,,1%7Cjpg,80,,1)
I když to při koupi vypadalo jako nekonečná práce, majitelé byli plni odhodlání a snahy vdechnout chalupě s dlouholetou historií nový životFoto: archiv rodiny
Jméno ctí místní tradici
Nabízelo by se, že Chaloupka u Žofie dostala název po dceři nebo mamince majitelů, ale není tomu tak. „Poslední zde dožila paní Žofie Gabrhelová, tak jsme z úcty pojmenovali nemovitost po ní. Kupovali jsme ji od její dcery, která měla ještě devět sourozenců. V té malé chaloupce je všechny vychovala. Nebylo tam podkroví ani koupelna, což si z dnešního pohledu zaslouží velký obdiv,“ říká Dáša.
Fotografie: Chalupa před rekonstrukcí
Místní dřevo, místní lidé
Od počátku do toho šli s jasným cílem, že chtějí využít co nejvíc ruční práce. „Dávalo nám to největší smysl. Kdyby měla být chaloupka jakousi levnou replikou, nebylo by to ono. Představa levné plechové střechy a plastových oken byla pro nás nemyslitelná,“ vzpomínají majitelé. Z úcty k jedinečnému místu chtěli zachovat co nejvíc z původní stavby, proto se ručně rozebírala, a co se dalo použít, se vracelo zpět. „Co nešlo, to se nahrazovalo novým, ale opět přírodním materiálem. V chaloupce je to hlavně hlína, kámen a dřevo. Dřevo bylo z místních lesů, stejně jako kámen, který je z nedalekého kamenolomu, kde pracuje náš soused,“ popisuje Dáša. Ručně tesané jsou zejména trámy – a krásně tak zdobí interiér.
Zvětšení prostoru bylo nevyhnutelné
Od počátku bylo jasné, že chalupa je malinká, obytná byla pouze světnice a malá ložnička, a že tudíž bude potřeba využít i část podkroví. „Také jsme někam museli umístit koupelnu s toaletou. Logicky padl nápad dát ji do původního chléva. Tam se ovšem chodilo přes dvorek. Proto paní Vlčková navrhla přístavbu – chodbu s moderním oknem s výhledem do okolí.“ To všechno dohromady přineslo velkou finanční zátěž a původní rozpočet se více než zdvojnásobil a čas přestavby se protáhl. Nevzdali to a výsledek vidíte ve fotogalerii.
Fotografie: Chalupa po rekonstrukci
Moderní pronájem na dálku
Od počátku rodina věděla, že vzhledem ke vzdálenosti od stálého bydliště nebude moci do Žítkové dojíždět příliš často – jen zhruba čtyřikrát do roka. Jinak slouží Chaloupka u Žofie k pronájmu. „V zahraničí jsme okoukali, že se dá nemovitost pronajímat na dálku pomocí kódu, takže jsme toho využili. Slouží k odemykání i regulaci topení. O úklid se nám stará kamarádka Helenka, která bydlí nedaleko,“ líčí majitelé.